Proljeće 1944. Prvi svjetski rat je u svojoj četvrtoj
godini i u rovovima sjeverne Francuske je pat pozicija.
Šire se glasine između Britanaca o neizbježnoj
Njemačkoj ofenzivi radi probijanja zastoja.
Svaka satnija mora provesti šest dana svakog mjeseca na bojišnici.
Nitko ne zna koji vojnici će biti tamo za vrijeme napada.
Ponedjeljak, 18. ožujka. St. Quentin, sjeverna Francuska.
Opet? -Da. -Siguran si? -Apsolutno.
Idemo.
Opet sam te pobijedio, Hibberte. -Ti si prokleti varalica. -Pazi na izražavanje.
Posljednji poljubac. Možda te više nikad ne vidim. -Hilberte, vrijeme za pokret.
Stanhope.
Vrijeme je.
Opet ispočetka.
To je za tebe, sinko. -Hvala.
Do viđenja, gospođice. -Sretno, gospodine.
Hvala.
Satnijo, nadesno!
Svi su na broju, gospodine. -Hvala, stožerni naredniče.
Satnijo, u centar! Brzi marš!
Lijeva, desna, lijeva, desna, lijeva, desna, lijeva!
Izvolite, momci. Izađite.
Transportni ured je ondje, gospodine.
Gospodine.
Britansko vojno skladište, Ameins, Francuska
Poručniče?
Drugi poručnik Raleigh, gospodine.
Javi se u časnički ured, dolje pa desno.
Znate li gdje mogu pronaći generala? -Da, nalazi se u dijelu gdje su štale,
ali to je nedostupno za tebe, poručnike. -Gospodine.
Lijeva, desna, lijeva, desna! -Pozor. Pozor!
Nadesno! Brzi marš! Lijeva, desna, lijeva, desna...
Izvolite? -Je li ovo generalov ured? -Da, gospodine. Sad nije dobar trenutak.
Možete li mu reći da ga je nećak došao pozdraviti? -Da, gospodine.
Slijedite me, gospodine. -U redu.
Približi ga. Nastavi. -Gospodine.
Otac te nagovorio na ovo? -Gospodine?
Što tražiš? -Stari školski prijatelj je ovdje, gospodine.
Kad su me poslali u jedinicu, zanimalo me mogu li biti u njegovom bataljunu?
Poznajem li ga? -Mislim da ne.
Dečko sa stipendijom. Stanhope. Vojni zapovijednik u Vimy Ridgeu.
Satnik Stanhope? -Da.
Provodili smo puno vremena zajedno. Ovdje je skoro tri godine.
Ne želiš im se sad pridružiti. -Želim, gospodine. -Sad im je pakleno.
Tome sam se nadao.
Izvolite, gospodine.
Ne bih trebao praviti iznimke zato što sam ti stric. -Ne biste.
Kako očevi šafrani? -Nisu jako izrasli.
Rekao sam mu da ih je preduboko posadio. Jesi li jeo štogod?
Da, na putu ovamo. -Dobro onda...
Evakuacija, poručniče? -Spašavamo što možemo, gospodine.
G. Osborne, idite pronaći kapetana Hardyja. -Razumijem.
Vod 9, nadesno. Idemo.
Idemo, momci. Brže. Hajde, idemo.
Dolje pa desno. Nastavite hodati, dečki.
Vod 11, nadesno. Nastavite se kretati. Hajde.
Gospodine.
Hardy!
Hardy. -Stigli su svi tvoji momci, Osborne?
Stanhope rješava nered koji si ostavio u ovim rovovima.
Ne bih želio biti njegov dozapovjednik, trijezni starac poput tebe.
Da sam želio tvoje suosjećanje, Hardy, tražio bih ga.
Već ga imaš, prijatelju. -Oprostite, gospodine.
Svakoga dana očekujemo veliki njemački napad. Stigli smo u zadnji tren.
Očekujemo ga više od mjesec dana.
Očekujemo jači napad nego inače. Još vlakova s pojačanjem.
Čut ćemo opet večeras. Koliko dana ostajete?
Šest. -Onda ćete nadrapati.
Puno hvala. Reći ću Stanhopeu. -Kako je starac?
Najbolji zapovjednik satnije u okolici. -On je teški pijanac.
Završimo s tim.
Moramo provjeriti svaki djelić sektora prije mraka. -Da, gospodine.
Nećemo izdržati pet minuta ako Nijemci napadnu.
Dobar posao, ljudi. Sredimo što više možemo.
Oprezno. -Gospodine. -Držimo 180 metara bojišnice lijevo i desno.
Nijemci su samo 50 metara od rovova. U pat poziciji smo više od godine dana.
Polomljena drva nadesno? -Ostaci šume ariša. Hrpa cigle?
Vidim je. -Farma Mauvais. Dvojicu mojih je ondje pogodio snajper.
Zapovjednik i njegov zamjenik će biti tu.
Službenici i vezisti idu ovdje.
Sve to. Ne, ne. Uzmi čajnik i stavi sve ovdje s posudama.
Bok, Masone. -Kuham čaj, gospodine. -Ovuda. Ostali časnici ovdje.
Kako si rasporedio ljude? -Ne znam. Stožerni narednik će to riješiti.
Razvrstaj ih. -U redu.
115 puščanih granata. Ne bi ih trebali koristiti. Hrđave su.
Petsto Mills bombi, otprilike.
Što je s ostatkom? -Nema ostatka. Nosimo sve sa sobom.
Zadnji ljudi su spremni vratiti se iza crte bojišnice. -U redu. Odmah dolazim.
Nećeš ostati vidjeti Stanhopea? -I da se suočavam
s njegovim pijanim bijesom? Ne baš. Živio.
Daj! -Masone, svijeće!
Stižu, gospodine. Prolazim.
Ajme.
Da vidimo možemo li vam osigurati malo svjetla, gospodine.
Stigli smo. Izađite. Pratite me.
Prvi put, gospodine? -Da.
Vidite ovo? To je otrov, gospodine.
To je plin.
Pogledajte. Sve je mrtvo.
Oprostite zbog smrada. Rov je pripadao Francuzima prije nego su otišli.
Nisu pokopali tijela nego su njima poduprli zidove rovova. Jadnici.
Novi časnik C satnije, gospodine. -Hvala, Jarvise.
Slijedite me, gospodine.
Glavu dolje, gospodine. Ovaj dio nije učvršćen.
Pazite, momci. Prolazi časnik.
Stigli smo, gospodine. -Hvala, stožerni naredniče.
Iz sjedišta bojne su mu rekli da se javim ovdje, gospodine.
Oprosti. Što? -Rečeno mi je da se javim ovdje, gospodine.
Viski? -Može malo. Hvala.
Reci kad je dosta.
Dosta.
Hvala. -Izvoli.
Za sljedećih šest dana, gospodine.
Osborne... Zovem se Osborne. Obraćaj mi se s gospodine pred drugim ljudima.
Ostali časnici me zovu Ujak.
Raleigh. James. Jimmy.
Jesi li ikad prije bio na bojišnici, Jimmy? -Ne, nisam.
Tek sam napustio Barford. -Barford? Stvarno? Naš zapovjednik
satnije živi tamo. Poznaješ ga? -Poznajem. Kapetan Stanhope.
Bio mi je nadzornik kuće tri godine. Dolazio je kod mene i
sestre Margaret za praznike. -Vidjet ćeš da se promijenio.
Vodio je ovu satniju kroz sve i svašta. Težak teret za čovjeka.
Da? -Smijem li poslužiti večeru? -Da, Masone. Ovo je g. Raleigh.
Upravo se pridružio satniji. -Dobro večer, gospodine. -Pozdrav.
Čime ćeš nas večeras obradovati, Masone? -Juha, kotleti i ananas.
Ananas? Divno. Koja vrsta kotleta?
Uhvatili ste me, gospodine. Ne bih se trebao previše zanositi.
Meso iz konzerve? -Da, meso iz konzerve. Ali u drugom obliku.
Miriši na jetra, ali bez glatkog, mokrog izgleda. -Hvala, Masone.
U redu, gospodine.
Novi momak? -Trebao je ostati u školi, jadnik. -Željan je.
Pokaži mi klinca ovdje koji nije bio. -Ja sam željan. Željan ići kući.
Ali ne ideš, budalo, osim na nosilima. Diži dupe i obriši tanjure.
Jebote.
Da? -Imao sam neugodno iznenađenje, gospodine. -Da?
Ananas. -Što s njim? -To su marelice. -Nije bilo označeno na konzervi?
Kapetan će mi zavrnuti vrat, gospodine. -Imaš li nešto drugo?
Ima ružičasti žele, ali nije ni približno čvrst.
Morat ćemo riskirati s marelicama. -Dobro, gospodine.
Moje stvari, da se raspakiram ovdje? -Ne, ti si smješten tamo.
Ponesi svjetlo sa sobom, Jimmy. -Hvala. -Mračno je.
Bilo mi je drago, Jimmy. -Također, gospodine. -Ujak.
Kad raščistiš ovdje, Watsone, nastavi niže pa se odmori. -Hvala, gospodine.
Loši rovovi, hrđave bombe, mokre puščane granate. Ovo je sramota!
Ova zemunica smrdi na septičku jamu. Masone! -Nosim juhu, gospodine.
Pusti juhu! Donesi mi viski! -Stanhope.
Prokleti kapetan Hardy. Čut će me ako ga vidim. -Stanhope.
Bok, Stanhope.
Rečeno mi je da se javim u vašu satniju, gospodine.
Rekli ste da vas potražim ako se ikad pridružim vojsci.
Gospodine. Večer. -Dogodila se grozna tragedija, Trottere.
Masonov ananas iz konzerve su zapravo marelice.
Marelice mogu jesti bilo kad. Komadi ananasa su preslabi.
Večera je poslužena. -Dobro.
Dođi, Ujače. Sjedni ovdje i... Raleigh, bolje sjedni tu.
Ne sad.
Pomakni se.
Trotter. -Raleigh. Kako ste?
Nisi bio u vojsci ni pet minuta, zar ne? -Ne. Da. Ne...
Prošao sam osmotjednu obuku u Salisbury Plainu. Bio sam u korpusu u školi.
Masone, kakva je ovo juha? -Žuta juha, gospodine.
Ima duboki žuti okus. -Papar, Masone.
Oprostite, gospodine. Kad smo pakirali stvari, izostavili smo papar.
Zašto ga niste zapakirali, Masone? -Trebamo papar.
Zaboravili smo, gospodine.
Želiš li se vratiti gore u rovove?
Turner! -Gospodine. -Idi do A satnije i pitaj satnika Willisa
s mojom zahvalom, može li mi posuditi nešto papra. -Razumijem.
Malo papra, to ste tražili.
Rat je dovoljno loš s paprom. Bez njega je prokleto grozan.
Hajde, jedi juhu.
Hej, ja ne bih išao tim putem.
Satnik me poslao.
Raznijet će ti glavu.
Jadnik!
Što je ovo? -Meso, gospodine. -Koja vrsta?
Neka vrsta kotleta. -Postoje obični i pravi kotleti, Masone.
Ovaj je pravi.
Trotter se vraća na dužnost nakon večere. O, ne.
Zapravo, odmah. -Još nisam probao marelice. -Neće se pokvariti.
Jedino mi je rat prekidao obroke. Uvijek me prekidaju dok jedem.
Zato što nikad ne prestaješ jesti.
Trotter će zamijeniti drugog zapovjednika satnije Hibberta.
Najbolje je da ideš s njim da naučiš. Idi po svoje stvari. -Da, gospodine.
Cigarete?
Dođi. -Što je? -Gurni respirator ispod brade poput ubrusa.
Evo. Ovo ti neće trebati, sinko. U slučaju da budemo morali trčati.
Masone, ne daj nikome da dira moje marelice. -U redu, gospodine.
Hvala, Masone.
G. Hibbert. -G. Trotter.
Naživcirao me.
Moraš ih staviti u odvojene džepove.
Zelene, posao kao i obično. Crvene signaliziraju uzbunu.
Jednom sam aktivirao pogrešne. To nas je skoro koštalo rata!
Hajde, probaj. -Smijem? -Da, samo naprijed.
Znači samo... Tamo gore?
Dođi.
To je Lewisova strojnica.
Optimalan domet? -Udaljeno je više od kilometra i pol, g. Trotter.
Jesu li to oni? -Da.
Imamo snajperiste s lijeve strane.
Jedna-dvije puščane granate s desne strane. -Hvala. Dobro je znati.
Vruća juha i dobar odrezak će to riješiti. -Hvala. Nema apetit.
Osjećam bol u oku.
Vraćaš se na dužnost u 11:00.
Mason će te pozvati. -Dobro.
Prepredena mala svinja.
Nema znakova neuralgije. -Izgleda loše.
Pustio sam Warrena da se izvuče s tim, ali više ne.
Moji ljudi se neće razboljeti prije napada.
Prokleta kukavica!
Hej, hej. Spusti glavu.
Ovo je rov. Udaljen si samo metrima od Švaba.
Hajde.
Čuvaj se.
Sad...
Strašno je tiho, osim one tutnjave u daljini.
Vlakovi s trupama. -Nijemci?
Oni i mi.
Svi čekaju da se to dogodi.
A što nakon što se dogodi?
Dođi. Vratimo se.
Popit ćemo čaj. -Raleigh kaže da je išao u školu s tobom.
Margaret. -Raleighova sestra.
Predivna je. Čeka li te?
Misli da sam divan momak, zapovijedam satnijom.
Ne usudim se ići na dopust.
Ne želim da vidi u kakvom sam stanju.
Ne mogu podnijeti stalno biti potpuno svjestan.
Kad završi rat i ne bude više stresa, sve će se riješiti.
Reći će joj da sam bazdio na viski cijeli dan. -O, Bože. Zašto bi to rekao?
Koliko bataljuna ima u Francuskoj, Ujače? -Ha? -Pedeset divizija?
150 brigada. 450 bataljuna. -U redu. -To je 1800 satnija.
Zašto ova? -Hajde. -Zašto sad? -Dođi u krevet.
Hajde. Evo ga.
Hajde. U redu.
Evo ga.
Spavaj. -Ti idi spavati.
Probudit ću te u 4 sata, dobro? -Ušuškaj me, Ujače. -Evo ga.
Što je? Što je? -Poljubi me. -Prestani!
Ruke su ti hladne.
Budi blagoslovljen.
Samo spavaj.
Spavaj.
Laku noć, momče.
Laku noć, g. Trotter.
Utorak, 19. ožujka
Sve je u redu, momci.
Koljena ti škljocaju, Evans. -Sad su laktovi, gospodine.
Samo ih treba malo podmazati.
Je li tko vidio poljsku ševu? -Sve su u Ypresu, gospodine. Seru po Francuzima.
Gospodine. -Da. -Glavni časnik vaš želi vidjeti. -Sad?
Da, sad, gospodine.
Recite g, Raleighu da istupi, stožerni naredniče. -Na zapovijed.
Da, gospodine. Spojit ću vas.
Dobro jutro, Stanhope. -Gospodine. -Sjedni.
Njemački dezerter iz D satnije. Kaže da napad počinje 21.
Četvrtak. Prekosutra. -Kad počne napad, ne možemo očekivati veliku pomoć otraga.
Nema pojačanja, gospodine? -Ostanite na svojim mjestima koliko god možete.
Usporite ih. -Koliko možemo? -Naređenja su da ostanemo tu. Neka oni dođu k nama.
I to je sve, gospodine? -To je to.
Živio, Stanhope.
Živjeli, gospodine.
Molim te pošalji satnika Willisa. -Da.
Satnik Willis.
Odstupite!
Dobar posao, ljudi. Dobar posao, Evans.
Izvolite, gospodine. -Hvala, Turneru.
Da te naučim kako se brijati, momče?
Osjećate li to?
Nema ničeg boljeg od komada slanine kad si gladan.
Hajde, g. Raleigh. -Da. -Slanina, Masone!
Kruh, gospodine. -Hvala. Dodaj mi džem, molim te, Raleigh. -Od jagode je.
Drago mi je da smo pojeli kupinu. Sjemenke su mi zapinjale za zube.
Meni dosta. Gotov sam.
Baš je živahan.
Osjećam se kao da sam ovdje godinama i imamo još pet dana.
Čudno je kad pomislim da su Švabe tako blizu. -Na udaljenosti terena za ragbi.
Igraš li? -Ne. Prije sam igrao.
Uglavnom sudim u školi posljednjih nekoliko godina. -Bio si učitelj?
Ne smetaju mi učitelji.
Igrao sam za Harlequinse. -Ne! -I jednom prilikom za Englesku.
Igrao si za Englesku? -Bilo je to davno. Ne spominji to.
Drugi ne znaju?
Ovdje to ne čini razliku.
Trebao bih napisati pismo sestri.
Ovog četvrtka.
21.? -Aha.
Moj rođendan je 22.
Siguran sam da će Švabe to uzeti u obzir.
Sve moje pošiljke će kasniti.
Ako te još itko voli, Trotteru.
Stožerni narednik je naredio da ljudi pripreme žicu.
Kad završe s prednje strane, želim da naprave pojas na obje strane.
Obje strane? -Ako napad počne,
ne vjerujem da će satnije A i B izdržati napad na bokovima. -Da.
Kad očekujemo napad? -U četvrtak.
Čudno. Drago mi je da napokon dolazi.
Dosadilo mi je čekati. -Nećemo imati pomoć otraga.
Ne smijemo se mrdati. -Shvaćam.
Da?
Možda biste željeli sardine, gospodine? -Trebao bih ih mrziti. -Jako dobro.
Prekosutra.
Jebote.
Stanhope?
Masone?
Malo je rano, ali je prokleto hladno.
Jesi li gledao neke predstave na prošlom dopustu? -Da barem jesam.
Proveo sam vrijeme radeći kamenjar u vrtu.
Žena ti je sigurno bila uzbuđena. -Joan, ja i dečki...
Pretvarali smo se da nema rata.
Bilo je odlično.
Idem pregledati svoje oružje. Gdje da ostavimo pisma?
Ostavi na stolu za intendanta.
Ostavi ih otvorenim.
Moram cenzurirati sva pisma. Takva su pravila.
Daj mi to pismo. -Privatno je. -Razumiješ li naredbu?
Sad idi pregledaj oružje.
Gospodine.
Znaš što? Mislim da ću ti se pridružiti.
Zaboga, Stanhope. -Osborne, ja zapovijedam ovom satnijom.
Ne možeš čitati njegova pisma! -Onda ti pročitaj. -Ne želim.
Nema ničega. Opisuje kako je došao tu. Nema imena mjesta. Uobičajene stvari.
Pročitaj. -U redu.
"Odveli su me kroz rovove i prijavili u C satniju.
Pozdravio me ljubazan časnik. Stariji. Dozapovjednik.
I tamo je bio on, satnik Stanhope.
Umoran zbog napornog rada i odgovornosti." -Dosta je.
Drugi časnici su mi ispričali sve o njemu, najbolji časnik u bataljunu."
Da sad ovo zapečatim?
Oprostite, gospodine. Zapovjednik vas treba u sjedištu. Odmah.
Osjetim viski na tebi, Stanhope.
Moraš se urazumiti. -Je li to sve, gospodine?
Brigadir me posjetio. Želi da izvršimo napad,
da saznamo koliko ih je došlo na bojišnicu. -Kad? -Večeras.
To je apsurdno. -Jest. To sam i rekao brigadiru.
Složio se da bude sutra popodne. -Popodne?
Iznenadni dnevni napad pod dimnom zavjesom. Dva časnika. Desetorica ljudi.
Večeras ćemo granatama napraviti rupe u švapskoj žici i izrezat ćemo vlastitu.
Harrison iz rova sa minobacačem dolazi na večeru u 20 h. Pridruži nam se.
U redu, gospodine. -Želim da jedan časnik upravlja napadom,
a drugi da na brzinu uhvati neke Švabe.
Želite da idem s njima, gospodine? -Ne, ne mogu te pustiti. -Koga predlažete?
Osborna. Razborit je, može upravljati napadom. -Tko još?
Trotter nije za to. Hibbert? -Mislim da ne.
Zašto ne bi poslali dobrog desetnika? -Ljudi očekuju da časnici vode napad.
A onaj mladić koji je sinoć došao kod tebe? -Njemu je to sve novo.
Ništa zato. Ima mirne živce. -Tek je došao, gospodine. -Koga još imamo?
Voliš ribu? -Ribu, gospodine?
Imamo svježu ribu za večeru. Nastavi.
Ne brinite zbog drveta, g. Raleigh. Samo za okidač, spremnik i cijev.
Preuzmi. -Dobro.
Čista kao suza, vojniče.
Veličanstveno.
Bojim se da ne mogu više izdržati.
Trulo je, zar ne? I meni je bilo tako.
Stvarno? -Imao sam to tjednima.
Žao mi je, ali moram u bolnicu. Treba mi nekakvo liječenje.
Ostaješ tu. -Idem k liječniku. -Poslat će te nazad. Poštedi se šetanja.
Ali imam pravo ići liječniku. Ako vojnici mogu, zašto ja ne mogu?
Ostat ćeš tu i izdržati s nama ostalima.
Poludjet ću od boli.
Ne možete me zaustaviti.
Pustite me!
Sjedni!
Ostani!
Mogao bih te ubiti zbog dezerterstva, ali poštedjet ću te sramote.
Ne bi se usudili. -Stvarno? Dat ću ti pola minute da saznaš.
Dvadeset sekundi.
Deset.
Pet.
U redu.
Dobro. U redu.
Nikad se neću popeti uz te stepenice. Ljudi me gledaju.
Znaju. Radije bih umro ovdje.
Molim vas.
Znam kako se osjećaš. -Kako možete znati?
Zato što se ja isto osjećam.
Zlo mi je od svakog zvuka. Mrzim to.
Ponekad poželim samo leći u krevet i pretvarati se da sam paraliziran.
Ležati dok ne umrem.
Kakve to ima veze?
Poslali su nas ovdje da umremo.
A što ako te pogode?
Nećeš se više morati nositi s ovim paklom.
Ne misliš li da vrijedi biti uz ljude poput Osbornea?
Trottera?
Svi oni se osjećaju kao i mi. Zaista.
Ali drže se toga.
To je jedino što pristojan čovjek može napraviti.
Nećeš nikome reći kolika sam kukavica?
Neću ako vi nećete. -Dobar si čovjek.
Uzmi 10 minuta. Ući ćemo zajedno. Držat ćemo se za ruke.
Skočit ćemo svaki put kad štakor zaciči.
Namjeravam preživjeti ovo, Hibberte, a ti?
Da, gospodine.
Gospodine, da vam pripremim dobar, topao čaj?
Možeš li jamčiti da je dobar?
Iskreno, malo ima okus na luk, gospodine.
U redu, Masone, dvije šalice čaja od luka i kruh i džem. -Odmah stiže.
Oprosti. -Moramo izvršiti napad, Ujače.
Sutra popodne pod dimnom zavjesom. Dva časnika, deset vojnika.
Tko ide? -Ti.
I Raleigh.
Zašto Raleigh? -Ti ćeš komandirati. Raleigh ide u napad.
Da mu ja kažem? -Ja ću mu reći.
Sutra? -Aha.
U koliko sati? -U 17h. -17h.
Razvedri se.
Moramo u napad sutra popodne. -Svi?
Ne, samo ja, Raleigh i 10 momaka.
Raleigh? -Oprostite, gospodine. -Ali on je tek došao.
I ti? -I ja.
Koja glupost.
To sam i ja pomislio.
G. Hibbert.
Spreman? -Spreman. -Dobro je.
Jesi li im rekao? -Jesam.
Osborne je to prihvatio bez problema.
Raleigh je mislio da je to uzbudljivo. -Dobar momak.
Znam da je ljudima ovo teško, Stanhope, pa sam povukao veze kod intendanta.
I ubacio sam nekoliko svojih dodataka.
Hvala, gospodine. -To je najmanje što mogu napraviti.
Točno na vrijeme.
Ne moraš li se osobno uvjeriti jesu li obavili posao, Harrisone?
Delegacija, Stanhope. Uvijek pogode koordinate. U 90% slučajeva.
Hvala. Gospodo...
Za C satniju. -Za C satniju.
C satnija.
Srijeda, 20. ožujka. -Sranje. Nosim obrok za pukovnika.
Hej! -Ispričavam se, momci. Jebote. Oprosti. Živio.
Nosim hranu i poštu. Jebote. Sranje.
Čuvajte leđa, momci. Nosim hranu i poštu.
Jebeni pilići. Sranje.
Oprostite. Prolazim. Sranje. Oprostite. Ispričavam se. Hvala.
Gospodine.
Dobro jutro, Jarvise. -Jutro, gospodine. -Čuvajte leđa, momci.
Stigao je.
Dobro si, Jarvise? Jesi li za čaj? -Može.
Onda, Bert...
Znaš što treba napraviti.
Ovo čekanje je kao kad te zovu kod ravnatelja. -Da.
Nisam mislio da ću više imati takav osjećaj.
Plan je bio napraviti desetak rupa na različiti mjestima.
Trebalo je 3 sata da naprave tu.
Moramo izvesti iznenadni napad dalje na liniji. Kad padne mrak.
Predložio sam to, ali brigadir je bio odlučan da ostane trenutni dogovor.
Kvragu! Nijemci će imati desetke strojnica koje će nas razguziti!
Slušaj, Stanhope. Moj izvještaj mora biti u zapovjedništvu do 19h.
Ako čekamo mrak, bit će prekasno. -Zašto 19h?
Neka konferencija sa Vojnim korpusom.
Želite reći, večera u 20h.
Zapovjedništvo treba što više informacija što je prije moguće.
Zato ne možemo čekati mrak. -Doista? -To su naredbe. Ima samo oko 50 metara.
Dim će vas lijepo sakriti.
Da to mogu otkazati, Stanhope, napravio bih to.
Naravno da biste, gospodine.
Roberts. Uživaš na suncu? -Aha.
Moja draga Joan.
Kad budeš ovo čitala, mislim da nimalo nećeš biti ogorčena ili uvrijeđena.
Jutro, Wilkins. -Gospodine.
Ali nećeš pronaći utjehu u pomisli da sam se otišao boriti za svoju državu.
Previše si bistra za to, draga moja.
Peters. -Gospodine. -Evans. -Gospodine.
Treba obaviti posao. Nije ga ni trebalo biti, ali nije u tome stvar.
Pozdrav, momci. -Gospodine. -Dobio sam puno toga u životu,
ali ovi momci ne shvaćaju koliko su nesretni, novi su u svom postojanju.
Evans.
White.
Peters.
Smith.
Watson. Wiggins.
Taylor. Draycott.
Stafford. I Hawkins.
Vidimo se, kompa.
Sretno, prijatelju.
Je li sve spremno, Osborne? -Da, mislim da smo spremni, gospodine.
Dimne bombe će pasti u točno vrijeme.
Zapovjedit ćete pokret kad dim bude dovoljno gust. -Hoćemo, gospodine.
Imaju li ljudi svoj rum, Ujače? -Stožerni narednik to rješava.
Želite li razgovarati s ljudima, gospodine?
Ne mislite li da bi radije bili sami? -Mislim da bi cijenili vaše riječi.
Ako tako mislite.
Sretno, Osborne. -Hvala, gospodine. -Siguran sam da
ćete prirediti dobru predstavu. I tebi, Raleigh. -Gospodine.
Uleti kao munja i zgrabi prvog Švabu kojeg vidiš i prebaci ga prijeko.
Da, gospodine. -I ponesi rezervnog ako ti bude pri ruci.
Puno toga ovisi o tome da dovedete Nijemca. Nikad se ne zna,
možda nam pomogne pobijediti u ratu.
Stanhope... -Uskoro dolazim, gospodine.
Ovaj prsten je za Johnnyja. Sat ide Richardu.
A ovo je za Joan.
Vratit ćeš se. -Uzmi. -Što da radim bez tebe?
Molim te.
Vidimo se u rovu prije početka.
Proklet bio, pukovniče.
Osam minuta.
Vrijeme je za malu lulu.
I hvala, Masone.
Bolje je da ne vide naše činove. -Tako je.
Izvrni džepove.
Želiš li rum u kavu?
Mogli bi biti malo omamljeni. -Da.
Popit ćemo kad se vratimo proslaviti. -Dobra ideja.
Volio bih kad bi odmah mogli početi. -Još sedam minuta. U redu...
Pogledaj kartu još jednom.
Prilično je jednostavno. Kada dim bude dovoljno gust, pretrčat ćemo ovuda.
Uskočit ćeš u rov i ugrabiti prvog Nijemca kojeg budeš vidio. Zazviždat ću
i otrčat ćemo natrag kao munje. Sve će biti gotovo u manje od tri minute.
Tako brzo? -Da. Zaboravimo na to narednih 6 minuta.
Mislim da ne mogu. -Moraš. Je li ti kava dovoljno slatka? -Da.
Stvaraju li dimne bombe buku? -Draža ti je kava od čaja? -Za doručak.
Pitam se što Švabe rade... -Osobno mi je draži kakao za doručak.
Oprosti. -Zašto mi ne bi bio draži kakao? -Ne, stalno pričam... -U redu je.
Hoće li nam se osvetiti? -Moraju. -Granatiranjem? -"Došlo je vrijeme,"
reče morž, "da razgovaramo o mnogim stvarima,
o cipelama i brodovima i vosku, o kupusu i kraljevima."
"I zbog čega more ključa..." -Da. -"I imaju li svinje krila."
Dobro. Crne ili bijele svinje? -Crne. -Zašto?
Otrčale su u Novu šumu. -Znaš za Novu šumu? -Ondje mi je dom.
Allum Green. Izvan Lyndhursta. -Poznat mi je Lyndhurst.
Znao sam hodati kroz šumu sa ruksakom i sendvičima. To mi je najdraže mjesto.
Stanhope i moja sestra znali su provoditi dane šetajući kroz šumu.
Trebao bi ponekad doći odsjesti kod nas. -Da, jako bih to volio.
Pokazat ću ti mjesta za koja nitko ne zna,
gdje je šuma puno mračnija, gušća i hladnija.
Tamo gdje živim u Sussexu ima rimska cesta pod nazivom Stane Street
i ravna je kao crta sve od obale do Londona.
Pored moje kuće stara cesta vodi preko brda Bingor.
Nova cesta ide oko podnožja brda. Stara cesta nije korištena godinama
i zarasla je s travom, grmljem i drvećem koje raste posred ceste.
Skinuo sam to jer nisam želio riskirati da to izgubim.
U redu, bolje da se pripremimo. -Da.
Neću nositi remen. Samo ću uzeti revolver.
Osjećam se puno bolje s ovime u ruci, a ti? -Nešto čega se mogu držati.
Jesi li ga napunio? -Da.
Mrzim otići dok mi cigareta još gori.
Tri minute. Bolje da krenemo. Slušaj, Raleigh.
Drago mi je što smo nas dvojica zajedno.
I meni također. -Priredit ćemo dobru predstavu.
Hoćemo.
Sretno, gospodine. -U redu.
Sretno, g. Raleigh.
Hvala, Masone.
Sretno, gospodine. -Hvala. Hvala, Jenkins.
Sve najbolje, gospodine. -Hvala. -Pokažite im, gospodine. -Hvala.
Sigurno se vratite, gospodine. -Hvala, Andrews.
Bok, momci. -Sretno, gospodine. -Hvala.
Sigurno se vratite, gospodine. -Sretno. -Hvala.
Čuvajte se, gospodine. -Hvala.
Pružite im pakao, gospodine. -Potrudit ću se. Barem je vrijeme dobro.
Dečki.
Čuvajte se, gospodine. -Hvala.
Sretno, gospodine.
Gledajte desno.
Bolje nego da se tamo upišate, gospodine. Ispričavam se na jeziku. -Da.
Vrijeme da krenemo.
Donesite nam kacigu, g. Raleigh. -S Nijemcem s njom.
Pokažite im od čega je C satnija napravljena. -Učinit ću vas ponosnim.
Sagnite se.
Gledajte naprijed, ne osvrćite se. -Nema problema, gospodine. -Tako je.
Dolje, sagnite se.
Sačuvao sam ti malo čokolade. -Lijepo od vas, gospodine. -Drži glavu dolje.
U redu. Pogledaj me.
U redu, momci.
Idemo!
Krećite se! Krećite se! Pognite glave!
Držite se zajedno!
Hajde! Požurite!
Izvolite, gospodine.
Pognite glave! Pognite glave!
Hajde! Ulazi tamo!
Hajde! Hajde!
Izvucite ga!
Podignite ga!
Watsone! -Raleigh, idemo!
Hajde!
Dolaze, gospodine. Evo ih.
Budite spremni! -Pripremite se, dečki!
Pripremite se! Idemo!
Watson, gospodine! -Watson! -Evans, gospodine. -Stevens! To su tri.
Idemo! Idemo, idemo!
Ima li još koga? -Ne još, gospodine.
Hajde. Hajde.
Stožerni naredniče! Bilo tko? -Ne vidim. Dim je pregust, gospodine!
Posjedni ga.
Ne! -Prestani!
Vrati mu ostale stvari.
Dobili smo sve što smo tražili. 20. Württembergisches.
Pukovnija je došla na bojišnicu sinoć.
Šalju ih ovamo u ovom trenutku. Brigadir će biti zadovoljan.
Baš lijepo što će brigadir biti zadovoljan.
Koliko ih se vratilo? -Koliko si ih očekivao da će se vratiti?
Četiri vojnika i jedan časnik su se sigurno vratili.
Raleigh. Bio si jako dobar, Raleigh.
Zaslužuješ Vojni križ za ovo.
Slobodan si.
Moraš li mu sjediti na krevetu?
Zatim sam pokupio nekoliko bludnica i odveo ih na večeru. -Evo ga opet.
Sigurno je popio dovoljno šampanjca da potone bojni brod. -Potopi,
potopi bojni brod. -Potopi ga, a zatim sam ih odveo u vožnju Maidenheadom.
Gdje si ukrao auto? -Malo smo plesali u Skindlesu. Popili smo svega
i svačega pa sam se izgubio putem natrag i nismo mogli nigdje.
Dvije bludnice su počele psovati pa sam im rekao da začepe ili ću ih izbaciti na
cesti i ostaviti. Odvezao sam se sa 100 km/h. Nisam više imao problema s njima.
Dobre djevojke. -Zbog tebe je, Hibberte, teško zadovoljiti djevojke.
Nisi li popio dovoljno šampanjca?
Ne bi prepoznao dobar šampanjac da ti ga netko pljune u lice.
Izvolite, momci. Navalite.
Hoćete li nam se pridružiti, gospodine?
Izvolite.
Hvala.
Bili ste dobri, gospodine.
Žestoko ste se borili, gospodine. -Kao i vi.
Jeste li vidjeli koliko se onaj momak mučio?
Ne. -Jadnik nije znao što ga je zadesilo. -Tvoja noga.
Nije loše?
Što je unutra? -Konj.
Šalim se.
Skočio sam u rupu, zgrabio ga. Poskliznuo se. -Zatim... -Zgrabio ga.
Udario sam ga u guzicu nekoliko puta.
Rado bih je provozao.
Draža mi je slika pristaništa Southport. -Ne razumiješ ništa u vezi umjetnosti.
Masone! Viski! -Misliš da je to pametno?
Na šampanjac?
Mislim da je jako pametno.
Moram vam reći, gospodine, nakon ovoga, više nema viskija. -Donijeli smo šest.
Pet su popijena, gospodine.
Molim te čaj, Masone. Molim te. -Stiže, gospodine.
Idem zamijeniti mladog Raleighija.
Nije večerao. -Mislim da mu je draže biti s vojnicima. -Rekao je to?
Ne baš riječima. -On je momak kakvog sam želio imati da smo mogli imati djece.
Hrabar! -Začepi! -Jesam li ti ispričao o djevojci koju sam upoznao u Sohou?
Idi u krevet. -Što? -Rekao sam da ideš u krevet.
Lijep način za završiti veselu večer. -Raziđite se. -Mislim da ja nisam taj
koji treba ići u krevet. -Raziđite se odavde. -Kako to mislite? -Bježi odavde!
Imam pravo biti u ovoj sobi. -Gubi mi se s očiju!
Odlazi!
Gubi mi se s očiju.
Gnjida. Ide mi na živce.
Nije li ti zlo od njegovog malog, odbojnog uma?
Sigurno je lijepo biti ti, Trotteru. Nikad ti nasmrt nije dosta ničega.
Kad bi samo znao. -Ne, uvijek si isti. Bez mašte.
Reci Masonu da može uzeti moj čaj.
Shvaćaš da si sad moj dozapovjednik?
Neću te iznevjeriti, momče.
Masone. -Gospodine.
Počisti ovo smeće. -U redu, gospodine.
I odnesi g. Raleighiju večeru.
Bert.
Izvoli, sinko. I pripremi mjesto za g. Raleighija.
Dobar momak.
Satnik Stanhope te želi vidjeti. Idi, ja ću to uzeti.
Sretno.
Turneru, šalica!
Večera je bila u 20 h. Podgrijali smo je.
Hvala.
Ali imao sam vani nešto za jesti.
Misliš da žele da im se časnik mota okolo i uvlači?
Zašto su onda podijelili svoje obroke? -Poznaješ moje vojnike bolje od mene?
Sjedni. -Ne, hvala. -Sjedni!
Hvala, Masone.
Uvrijedio si Trottera i Hibberta zato što nisi došao.
Moji časnici rade zajedno. Nemam proklete cjepidlake!
Žao mi je. Razgovarat ću s njima.
U što buljiš? Ima li nešto smiješno u vezi sa mnom?
Oprosti ako sam te uzrujao što sam se pridružio ovoj satniji.
Koji vrag govoriš? Pojedi večeru prije nego se ohladi. -Nisam gladan.
Sjedni i jedi kao čovjek! -Kako kad Osborne leži negdje vani?
Prokleta svinjo! Misliš da je tebi jedinom stalo?
Ne, ali ti si pio šampanjac. -Jedini čovjek kojem mogu vjerovati!
Jedini čovjek s kojim mogu pričati kao s čovjekom!
Koji je sve razumio! -Kako možeš...
Misliš da ne postoji granica onoga što čovjek može podnijeti?
Odlazi. Odlazi.
Četvrtak, 21. ožujka
Šalica čaja. -Odlično.
U redu, Bert. Gotovi smo.
Gospodine.
Donio sam vam šalicu vrućeg čaja, gospodine.
Sad je dovoljno tiho. Ali nikad ne znaš, zar ne?
To su stvari za trupe. Šalica dobrog čaja.
Uzeo sam četiri pakiranja mesa, gospodine. Pola govedina, pola sardine.
Nema paštete od guščje jetre, Mason? -Mljekar još nije došao,
gospodine. -Hvala, Masone. Očisti kuhinju i pridruži se g. Trotteru.
U redu, gospodine.
Mene trebaju.
Gotov sam.
Živio, momče.
Živio.
Živio, Stanhope.
Živio, Raleigh. Odmah stižem.
Živjeli, gospodine. -Turneru. -Gospodine. -Hammond.
Hibberte.
Hibberte!
Dođi. -Nema žurbe.
Što duže ostaneš tu, teže će biti otići gore.
Nema svrhe ići gore dok se ne budem dobro osjećao. -Popij ovo.
Zatim moraš ići gore.
Sve je spremno, gospodine. Navratit ću u 22 h. Ogulit ću krumpire.
U redu, Masone. G. Hibbert će nas voditi. -Gospodine.
Živjeli, gospodine. -Živio, Masone.
Dobro si?
Pripremi se.
Dobro.
Hajde.
Držite se! Držite se!
Držite liniju! Držite liniju!
Sagnite se! Sagnite se!
Lezite! Sklonite se! Masone!
Držite liniju! Držite liniju!
Vođe, ostanite dolje! Ostanite dolje!
Ostanite dolje!
Jesu li svi dobro?
Gospodine! G. Raleigh je pogođen!
U redu...
Moramo ga odvesti unutra! -Pogođen je u leđa! Trebamo nosila!
Pomozi mi podići ga!
Hajde! Bolničar!
Bolničar!
U redu. Možeš ići.
Moramo ga odvesti s bojišnice! -Ne možemo dok padaju granate! -Moramo!
Ne možemo, gospodine! Opkoljeni smo! -Idi po nosila!
Nosila! -U redu je.
Uskoro će popustiti.
Dobio si ozljedu da te pošalju kući, Jimmy. Opet ćeš biti doma.
Ne mogu me poslati kući zbog male ozljede leđa.
Kao u ragbiju.
Ustani i stresi prašinu, dečko.
Mora malo boljeti, Jimmy.
Nešto mi pritišće noge.
To je od šoka.
Ne mogu... Ne mogu...
Ne mogu biti ovdje dok se ostali bore.
Nije tvoja krivica. Nije tvoja krivica.
Nemoj me čekati ako moraš ići. -U redu je, Jimmy. U redu je.
Možeš li ostati?
Naravno da mogu.
Tu sam.
Tako mi je... hladno.
Evo ga. Je li to bolje?
Jimmy?
Jimmy...
Stožerni narednik pita možete li odmah doći, gospodine?
Gospodine! -U redu, Turneru. Dolazim.
Petak, 22. ožujka
Hvala.
Moja draga Margaret. Napokon sam na fronti.
Odveli su me kroz rovove i prijavili u C satniju.
Pozdravio me ljubazan časnik. Stariji. Dozapovjednik.
I tamo je bio on, satnik Stanhope.
Umoran zbog napornog rada i odgovornosti.
Zatim sam krenuo na dužnost na bojišnicu gdje su mi drugi časnici ispričali
sve o njemu. Najbolji časnik u cijelom bataljunu i vojnici mu se dive.
Ponosan sam kad pomislim da mi je on prijatelj. Tvoj voljeni brat Jimmy.
Njemačka je pokrenula takozvanu Proljetnu ofenzivu.
Trajala je tri mjeseca i poginulo je preko 700 tisuća vojnika na obje strane.
Mjesec dana kasnije, područje su ponovno zauzele Britanske i Savezničke snage.
Još milijun ljudi je poginulo prije kraja rata 11. studenog 1918.
Preveo: x200sx